DOKUMENTAI, FAKTAI, KOMENTARAI
(dokumentų rinkinys)
Dalia Kuodytė
1946m. rudenį Tauragės. Raseinių apskrityse, Jurbarke, iš dalies Kauno, Kėdainių, Šiaulių apskrityse buvo įkurta Jungtinė Kęstučio apygarda (toliau- JKA, nuo 1948m. vasaros- Kęstučio apygarda). Kaip matysime iš dokumentų, tai junginys, savo organizacija maksimaliai atitinkąs ginkluoto partizaninio karo sąlygas. JKA Įsikūrė vėlokai, lyginant su Pietų Lietuvos, Aukštaitijos Junginiais. Tuomet ten jau vyko tolesni struktūriniai procesai-sričių kūrimas. Žemaitijos rezistencija lyginant su kita Lietuvos dalimi, turėjo savų bruožų. Pirmiausia nemažą reikšmę turėjo čia palyginti ilgai išsilaikęs frontas (beveik iki 1944m. pabaigos). Vokiečių okupacijos metais Raseiniuose, Tauragėje. Kelmėje, Jurbarke veikusias organizacijas gerokai sustiprino iš Vilniaus ir Kauno štabų pasitraukę nariai. Pokario metais besikuriančioms Pietų Žemaitijos pasipirešinimo struktūroms bene didžiausią įtaką darė Lietuvių Frontas (toliau- LF) ir Lietuvos Laisvės Armija (toliau- LLA). Jų veiklos pobūdis skyrėsi. LF labiau būdingi įvairūs komitetai, dažnai prie parapijų, o LLA turėjo ginkluotus būrius ir vadinamąjį organizacinį sektorių- rezervą, t.p. realius ginkluotos kovos planus. Taigi LLA struktūros aiškiai labiau tiko partizaniniam karui. Ideologiniai- partiniai ginčai, taip būdingi vokiečių okupacijos laiku veikusioms organizacijoms, čia vyko gana ilgai- dar iškilo apygardos steigimo posėdžiuose 1946m. Vis dėlto pavojaus ir kovos kontekste jie prarado aštrumą. Pastebima, kad tame pačiame valsčiuje veikiančios LF ir LLA organizacijos, jų štabai bendravo tarpusavyje, keitėsi informacija ir pagaliau natūraliai įsiliejo viena į kitą patriotinio- gynybinio imperatyvo pagrindu, t.y. tapo "Laisvės gynėjų partija”.
Jau 1944m. liepos 14d. Raseiniuose. B.Urbųčio bute Įvyko LF ir LLA vadovų pasitarimas1. Dalyvavo V.Stonys, Ignatavičius. B.Urbutis, J.Kriščiūnas, Ambrazaitis, Adomaitis. Buvo svarstoma bendros veiklos galimybės. Deja susitarti nepavyko, derybos ir pokalbiai truko dar apie mėnesį.
1944m. rugpjūčio mėn. pavyko suderinti pozicijas, ir buvo sudarytas štabas, į kurį įėjo V.Stonys, B.Urbutis, J.Gužaitis2. Tačiau įkurtas štabas buvo greičiau simbolinis. Jo nariai neparengė jokių dokumentų, veikė savarankiškai (pavyzdžiui, Br.Urbutis-Margis sudarė būrĮ. kuris Įėjo į Vėgėlės rinktinę, priklausančią Šiaulių LLA Saturno apygardai).
LF įtaka buvo didesnė Jurbarko valsčiuje. 1944m. P.Paulaitis ir Vl.Gudavičius įkūrė "Lietuvos Laisvės Gynėjų" rinktinę, kurią sudarė 1941-1944m. Jurbarke veikusio LF padalinio nariai3. Būtent šio junginio (vėliau pavadinto Trijų Lelijų rinktine) vadovybė kėlė ideologinius-partinius klausinius, kuriant JKA.
Visose kitose minėtose apskrityse neabejotiną įtaką turėjo LLA. 1944m. liepos 24d. LLA Raseinių apskr. vadas J.Čeponis pasirašė įsakymą Nr.2. "LLA kuopų ir būrių vadams”4. Jame rašoma: "1. LLA nariams pasitraukti iš Lietuvos teritorijos ir nutraukti ryšį su savo daliniais griežtai draudžiu-pasitraukimas be ryšio bus laikomas dezertyravimu ir priesaikos sulaužymu. /.../ 3. Tuojau pat suorganizuoti LLA Vanagų būrius, kiek galima didesnius, kurie veikia kuopų vadų numatomuose rajonuose, juose įsitvirtindami, palaikydami ryšį su apylinkės štabu. /.../ 9. Susidarius sunkumams ryšį palaikyti ar jam visai nutrūkus su apylinkės štabu, kuopų vadams veikti savo iniciatyva palaikant rvšj su kaimyninėmis kuopomis ir stengtis atstatyti ryšĮ su apylinkės štabu /.../" Šis įsakymas analogiškas LLA vvr. vadovybės liepos mėn. išleistam dokumentui. Pagrindinė jo mintis-nesitraukti iš Lietuvos, organizuoti pasipriešinimą. Šiuo pagrindu ir kūrėsi pirmosios LLA apygardos, vėliau pakeitusios pavadinimus, tačiau išlaikiusios pagrindines nuostatas. Iš šio įsakymo matome griežtą Žemaitijos partizanų vadų poziciją legalizacijos atžvilgiu. Tauro. Dainavos. Aukštaitijos partizanai galėjo pasirinkti, bet Žemaitijoje tai buvo laikoma priesaikos sulaužymu ir dezertyravimu. Tokia nuostata išliko iki galo. Tai buvo dėsninga- visi Kęstučio apygardos vadai - J.Kasperavičius, P.Bartkus, J.Žemaitis. J.Čeponis ir kt.- buvo LLA nariai, štabų darbuotojai, nekeitę principinių nuostatų.
Pastarųjų iniciatyva buvo kuriamos rinktinės, vėliau tapusios Kęstučio apygarda. 1944-1945m. Šiluvos valsčiuje kūrėsi Žebenkšties rinktinė, keletą kartų keitusi pavadinimą, kuri sujungė visus Raseinių būrius5. (Beje. organizuoti karinius vienetus J.Žemaitis. vienas iš rinktinės vadovų, buvo gavęs nurodymą iš gen. St.Zaskevičiaus, vokiečių okupacijos metais veikusių “Laisvės Šauliu" vado). Be J.Žemaičio-Dainiaus, rinktinei vadovavo J.Čeponis-Budrys ir P.Bartkus. Prie štabo veikė 60 ginkluotų vyrų būrys.
1944m. Kelmės valsčiuje buvo įkurtas Vėgėlės štabas, įėjęs į Šiaulių LLA Saturno apygardą, vadovaujamą A.Eidimto-Žvbarto6. Rinktinės štabui vadovavo Pr.Podolskis (Vilniaus LAF štato narys) ir A.Zaskevičius (LLA Vilniaus št. narys, atvykęs į Kelmės valsč, po LLA narių areštų Vilniuje 1945m. pradžioje). Štabas turėjo du radijo imtuvus, dvi rašomąsias mašinėles, rotatorių, leido laikraštėlį “Laisvės didvyriams" (2nr.).
![](/images/html/LKA/Laisves-kovu-archyvas-12-1994_files/Laisves-kovu-archyvas-12-1994-3.jpg)
Jonas Žemaitis -Vytautas
![](/images/html/LKA/Laisves-kovu-archyvas-12-1994_files/Laisves-kovu-archyvas-12-1994-4.jpg)
Jonus Čeponis - Tauragis
Skaityti daugiau: Jungtinės Kęstučio apygardos kūrimas